Vtipy pro děti
o zvířatech

Vyšlo také v tištěné verzi

Objednat můžete na
www.edika.cz

www.albatrosmedia.cz

Eva Mrázková

Vtipy pro děti o zvířatech – e-kniha

Copyright © Albatros Media a. s., 2020

Všechna práva vyhrazena.

Žádná část této publikace nesmí být rozšiřována

bez písemného souhlasu majitelů práv.

Letem zvířecím světem

Potkají se dva ježkové a jeden z nich má zavázanou packu.
„Copak se ti stalo?“ ptá se druhý.
„Ále, zapomněl jsem a podrbal si záda!“

Dvě mladé maminky se baví na hřišti: „Umí už vaše dítě mluvit?“

„Ještě ne, ale štěká docela obstojně.“

Do restaurace přijde pán a ke stolu posadí kočku, psa, králíka a andulku, na židli postaví akvárium s rybičkami a říká překvapenému číšníkovi: „Dejte prosím všem najíst, pane vrchní. To víte, manželka odjela na služební cestu.“

Ježek se v noci ztratil v prérii. Celý uplakaný se přitulí ke kaktusu a naříká: „Já se bojím, mami.“

Ježek se jde ostříhat k holiči.

„Jak to chcete ostříhat?“

„Na ježka samozřejmě.“

„Nevěděl jsem, že teď nosíte kozí bradku.“

„Ale kdepak, pane, ta je moje…“

Povídají si dva divočáci: „Kamaráde, všiml sis, že když jsou závody v běhu, stačí jenom zachrochtat v křoví a běhání se hnedle změní na závod ve šplhu na nejbližší strom?“

Pavel a tatínek jdou na býčí zápasy.

„Tati, víš, jak se liší býk od řidiče?“

???

„Přece tím, že býk se rozjíždí na červenou!“

V koncertním sále připravili zvířecí koncert, na kterém každý účinkující napodobil hlas některého zvířete.

„Paní, proč vy pořád mlčíte?“ zamňoukal pán na účinkující sedící po jeho pravici.

„Vy jste si nevšiml? Já jsem přece ryba…“

Pan Novák seče na louce trávu, když vtom kolem běží zadýchaný mladík a volá: „Pane, můžu přeběhnout přes vaši louku? Potřeboval bych stihnout vlak v 8:10.“

„Jistě,“ směje se pan Novák pod vousy, „ale myslím, že stihnete už ten v 7:50, protože někde vzadu se pase náš býk.“

Klokaní máma vyndala ze svého vaku mládě a hubuje: „Kolikrát jsem ti říkala, že nesmíš jíst sušenky v posteli!“

„Co bys chtěla k narozeninám, Aničko?“

„Želvu, babi… S tou si můžu hrát nejmíň sto let.“

Sedí žába v louži, jde kolem žabák a ptá se: „Tak co, už je teplá vodička?“

Žába na to: „Copak snad vypadám jako teploměr?“

Ptá se jedna žížala druhé: „Je tvůj manžel doma?“
„Ale kdepak, kluci ho před chvilkou vzali na ryby.“

„Víš, proč se zvěrolékaři stanovuje diagnóza lépe než lékaři?“

???

„Protože zvěrolékaře nematou pacienti vyprávěním o tom, co je všechno trápí.“

Baví se dva pasáčci ovcí, jak velká mají stáda.

První říká: „Já mám ve stádě 98 ovcí a ty?“

„Já nevím. Pokaždé, když se je snažím spočítat, tak usnu!“

Malíř se ptá pastýře: „Můžu namalovat vaše ovce?“
„Ne, raději ať zůstanou bílé.“

Povídají si děti na výletě v lese:
„Já mám hlad jako vlk,“ povzdychne si Honzík.
„Jak velký hlad má vlk?“ ptá se nejmladší Anička.
„To nevím, ale ten, co za tebou slintá a chce tě sežrat, asi dost velký.“

Vlk přijde ke kozímu chlívku a začne medovým hláskem: „Kůzlátka, děťátka, otevřete vrátka, já jsem vaše maminka, mlíčka jsem vám donesla!“

A zevnitř se ozve: „Jdi k šípku, vlku, my jsme sirotci!“

Zvířátka v lese se dohodla, že si postaví sídliště, a do města na příslušné úřady poslala lišku, ta je dost mazaná a určitě rychle zařídí všechna potřebná potvrzení a povolení.

Za měsíc se liška vrátí s prázdnou. Tak se do města vydá medvěd, za měsíc ale taky přijde s prázdnou. Zvířátka už se smiřují s tím, že povolení nedostanou, když se ozve oslík: „Já bych to zkusil vyřídit!“

Ostatní zvířátka se začnou smát a říkají: „Ani liška se svým rozumem a ani silný medvěd to nedokázali, ty, oslíku, už vůbec nemáš šanci.“

Ale oslík se nedal odradit a vypravil se do města. Za tři dny zvířátka vidí oslíka, jak mává všemi potvrzeními a za ním jedou bagry, jeřáby a nákladní auta. Všichni se diví: „Jak jsi to dokázal, oslíku?“

„To bylo snadné!“ říká osel. „Přijdu na úřad, otevřu první dveře – spolužák, druhé dveře – spolužák, třetí dveře – taky spolužák...“

„Prase, umíš francouzsky?“

„Vý, Vý, Vý…“

Potkají se dvě žáby.

První říká: „Je mi špatně.“

A ta druhá: „Nepovídej, no jsi nějak zelená.“

Sedí žába na studni, vidí přijíždět prince a už z dálky na něj křičí: „Princi, když mě políbíš, něco dostaneš!“ Zvědavý princ žábu políbí a žába ihned skřehotá: „Hehe, dostaneš ekzém!“

Přijde tučňák se zebrou, že by se chtěli nechat vyfotit. Fotograf udělá snímek a ukáže jim ho. A tučňák zklamaně říká: „Ale my jsme přece chtěli tu fotku barevnou.“

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Vtipy pro děti o zvířatech.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.