Herec

Jak žít autenticky

Don Miguel Ruiz

Barbara Emrys

Euromedia

The Actor

Copyright © 2021 by don Miguel Ruiz

Translation © Lili Císařovská 2021

ISBN 978-80-242-7977-0

Den pro zorientování

Dobré ráno. Vítejte ve své osobní Škole tajemství!

Tento týden začneme probírat řadu ponaučení o životě z pohledu umělce. Od doby, kdy jste povyrostli a naučili se mluvit, vyprávíte nesčetné příběhy o svých osobních zkušenostech. Strávili jste desítky let líčením svých pocitů a zaznamenáváním svých činů. A přece jste pořád v mnoha ohledech sami sobě stále záhadou. A proto jsme se tady sešli, abychom to tajemství – ze všech nejzávažnější – prozkoumali. Tím tajemstvím jste vy.

Při hlubším zkoumání tohoto tématu bude vzrůstat vaše uvědomění. Ve svém světě začnete objevovat mnohem více a uvidíte, jak byl vytvořen a jak jej lze upravovat, abyste v něm byli šťastni. Vaším světem je skutečnost, již vnímáte. Možná si myslíte, že druzí vidí věci stejně jako vy, ale svět každého z nás je zcela jedinečný. Osobní skutečnost je jedinečné umělecké dílo, tvarované tím, jakým způsobem myslíte a jak si co představujete.

Tyto kurzy jsou určeny k tomu, aby vám pomohly rozpoznávat tvůrčí rozhodnutí, která vytvořila vaši skutečnost takovou, jaká nyní je, a vidět také možnosti volby, jež jsou vám stále dostupné. Samozřejmě že na tuto univerzitu chodíte od chvíle, kdy jste se narodili. V životě jste už vychodili mnohé podobné školy a různá tajemství zkoumáte mnohem déle, než kam vaše paměť sahá. I dní, jako je tento, dní, jež máte pro zorientování, jste již absolvovali mnoho. Byli jste na četných promocích. Jste studenty, a jste i učiteli, neboť na své cestě životem sdílíte svou moudrost s druhými.

Přišli jste na tuto planetu, aniž jste něco věděli, ostatně jako každý z nás. Mohli jste se dívat, mohli jste vnímat, ale intelekt byl zatím slepý. A jako většina nově příchozích lidských bytostí jste pozvedli svou lampičku – říkejme jí zvídavost – a vykročili jste do tmy. Měli jste hlad po světle a po všem, co se může ve světle projevovat.

A když jste nějaké tajemství života vyřešili, vždy se před vámi otevírala další. Objevovala se tím rychleji, čím víc se rozšiřovalo vaše vědomí. Vaše otázky pronikaly stále hlouběji a najít odpovědi bylo stále náročnější. Tak tomu je s vámi od chvíle, kdy začal váš život.

V lidské imaginaci se traduje jeden prastarý příběh. Vypráví o shromáždění moudrých v nebi. Rozhodli se, že vytvoří mysterijní školu a nazvou ji Země. Ten příběh má mnoho různých podob, ale většinou se shodují v tom, že připravit takovou školu trvalo velmi dlouho. Věda nám říká, že vytvořit prostředí, v němž by se na této planetě mohl udržet život, trvalo miliardy let. A miliardy let trvalo, než se vytvořila škola, kde se umělci mohou učit objevovat mysteria života. Nebo ještě jinak: bylo zapotřebí nesmírně dlouhého evolučního procesu, než jsme dospěli k tomuto konkrétnímu okamžiku, kdy tu můžeme společně objevovat nový způsob porozumění – nový způsob, jak porozumět sobě.

Každé téma, každá trocha poznání, představuje nový terén, který lze zkoumat. Podobně jako vy bádali mnozí lidé v různých odvětvích vědy a ve svém oboru se stali odborníky. Někdo studuje filozofii, někdo společenské vědy. Někdo se stane chemikem, fyzikem nebo inženýrem. Někdo se ponoří do náboženství nebo práva. Jiný vyniká ve sportu a další třeba v umění. Někteří velmi inspirovaní studenti pokročí ještě dál a stanou se zdrojem inspirace pro druhé. Možná k nim patříte i vy a možná budou následovat další lidé, jako jste vy.

Tajemství se nyní poddávají lidské zvídavosti rychleji než kdysi. Už po mnoho let jste součástí globální akademie, která zkoumá tajemství a odhaluje záhady. Studovali jste dokonce ještě dříve, než vůbec začala vaše tradiční školní docházka. Už jste světu ukázali, co všechno dovedete a že máte schopnost rozvíjet se ještě výrazněji. Máte schopnosti zlepšovat kvalitu svého života každý den.

Učíte se sami sebe ovládat, dokonce i teď. Budete-li využívat sílu pozornosti, budete se učit dál, budete vidět víc, uvědomovat si víc a dbát o hladinu svého vědomí. Jsem si jist, že jste si už nyní všimli, že ani mistři se nikdy nepřestávají učit. Osvojili jste si mnohé dovednosti, ale máte před sebou ještě dlouhou cestu, již musíte ujít, než skončí toto dobrodružství.

Být studentem života znamená vstoupit do labyrintu, ve kterém jsou nesčetné stezky a kde každá možnost volby nabízí další a další možnosti. Když tím bludištěm procházíte, nevidíte, kam vás která odbočka zavede, ale váš život se odvíjí podle toho, kterou stezkou se vydáte, a každý, koho na té cestě potkáte, na vaše rozhodování nějak zapůsobí. I druzí studenti něčím ovlivnili způsob, jak sami sebe vnímáte. Jejich reflexe již zapůsobily na dráhu vašeho života a do určité míry budou utvářet i vaši budoucnost.

Učitelé dávají studentům nahlížet do věcí, ale studenti nemohou uvidět to, na co ještě nejsou připraveni. To, že tu pracujete se mnou, je vlastně výměna mezi umělci. Užívám nejsrozumitelnější jazyk, jakým jsem schopen promlouvat, a to je můj umělecký přínos. Vy pozorně nasloucháte ze své hladiny porozumění a to je zase váš přínos. Já nesu odpovědnost za to, jaká volím slova, a vy nesete odpovědnost za to, jak si má slova vykládáte. Společně pak z tajemství vytváříme vědomí.

V době, kterou spolu strávíme, si budete připomínat známá tajemství a mnohá další, překvapivá, také odkrývat. Začnete jasně vidět tam, kde jste bývali dezorientovaní nebo zmatení. Objevy, které tu učiníte, budou dodávat sílu přítomnému okamžiku a pomáhat vám srovnat se s minulostí. Navrhuji, abyste i ty nejnepatrnější objevy považovali za záblesk z čistého nebe a tím získávali energii na cestu do dalšího dne.

Tato řada Školy tajemství se týká výzev, kterým čelíme, když dál a dál utváříme svůj svět. V příštích lekcích budeme probírat své osobní mytologie i moc, kterou uplatňují nad každým aspektem osobního života. Probereme také své milostné vztahy a mnohé způsoby, kterými k sobě jako lidské bytosti poutáme druhé nebo kterými jsme k druhým poutáni. K učení vede spousta bran, ale my tento týden začneme ohlédnutím za dramatickým uměním.

Proč? Protože hrát divadlo je první dovednost, již jste si osvojili – a to dokonce ještě dříve, než jste se naučili jazyk, ba ještě dříve, než jste se naučili stát a chodit. Umění vystupovat je pro každého z nás způsob, jak žijeme, a toto umění ovlivňuje i náš společný sen. Tak například v každém příběhu, který o sobě vyprávíte, jste hlavní postavou vy a vaše oddanost této postavě vám často brání uskutečňovat svou autentičnost, tedy být tím, kým jakožto lidská bytost skutečně jste.

Tento týden budete mít příležitost uvidět lidské drama jako celek a také poznat roli, kterou v něm hrajete. Možná si všimnete mnoha věcí, které jste dříve neviděli. Výsledkem možná bude, že se rozhodnete nějak své konání upravit. Nové objevy nám umožňují nahlížet, že máme v životě možnost volby. A jaké volby učiníme, to je zcela na nás.

Tenhle svět je zajímavý a vy jste zajímaví jako jednotlivci. A tak znovu opakuji, vítejte! Pozvedněte svou lampičku. Přiveďte svou skvělou zvídavost. Přineste si i nadšení pro dobrodružství. A nikdy nezapomínejte otevírat svou mysl pravdě.

Den první: Umělec

„Umělec dovede vytvářet krásné věci, ale pokud to nedělá výhradně pro své potěšení, pak to není žádný umělec.“

Oscar Wilde

Přeji vám dobrý den! Dnes začínáme kurz dramatického umění. Každé téma v této škole je určeno k tomu, aby zdokonalovalo vaše porozumění lidskému myšlení i jednání. Každá hodina vás přivede o krok blíž moudrosti a vědomí. To, jak budete naslouchat, je však zcela na vás. A na vás je i to, abyste se rozhodli, jak budete každé ponaučení využívat.

Někteří studenti chodí do školy, protože jsou dychtiví se něco naučit. Možná jste byli tímto typem studentů už v minulosti a stále jím jste. Do školy však chodí také studenti, kteří se snadno dají rozptýlit. I vy jste možná takoví. A najdou se i tací, kteří si nedělají ani poznámky, ba dokonce si vůbec nezapamatují, co se učili. Zas jiní se párkrát objeví, absolvují několik málo hodin a potom studia předčasně zanechají. Když někdo předčasně zanechá studia, ukazuje tím podivuhodný nedostatek zájmu. Kdybyste vy patřili k tomuto typu studentů, pravděpodobně byste tu teď vůbec nebyli.

Tuším, že vás tajemství života zajímají od chvíle, kdy jste se zapsali na tuto univerzitu. Nyní jste vstoupili na novou úroveň objevování. Takže odložte u dveří své staré představy. Usaďte se, naslouchejte a připravte se, že se začnete dívat jinýma očima. S otevřenou myslí a ochotou experimentovat pak budete moci proměňovat abstraktní myšlenky v pozoruhodné činy.

Výborně! Prošli jsme si úvod a nyní začněme výuku tak, že si povíme něco o tom, kdo je vlastně umělec. Nejprve totiž musí existovat umělec, aby mohlo vůbec vznikat nějaké umělecké dílo. Dalo by se říci, že přirozený svět vytváří energie, tedy že energie je umělcem přirozeného světa. A že umělcem vaší vlastní skutečnosti jste vy. Impulz tvořit totiž máte ve svém genetickém vybavení. K tomu jste se vlastně narodili.

A co přesně vymezuje umělce? Nu, je toho mnoho. Umělec má smysl pro krásu. Umělec hledá zázraky ve světě fyzickém i ve světě virtuálním. Umělec vidí to, co pro druhé není ihned patrné, a to, co vidí, pak s lidmi obecně sdílí. Umělec se umí poddávat kreativní síle… Umí zastavit myšlenky a pobývat v lásce.

Některá z těchto vymezení vám možná připadají neznámá. A možná vám dokonce připadají poněkud výstřední. Určitá výstřednost se pokládá za charakteristický rys umělců, ale ruku na srdce, nejsme náhodou výstřední a zvláštní všichni? Nemusejí se vám líbit způsoby, jak se někteří lidé umělecky vyjadřují, ale každý projev má právo existovat. My všichni jsme umělci a talent každého z nás se něčím odlišuje a je něčím pozoruhodný. Vy i já jsme architekty, malíři, vypravěči; tím začněme. Vůbec není třeba dohadovat se o technice nebo stylu, protože každý z nás své umění vytváří podle vlastních instinktů. Každý umělec zpracovává informace svým jedinečným způsobem.

S nástroji, které máme bezprostředně k dispozici, nakládáme, jak nejlépe umíme. Patří k nim mozek, s nímž jsme se narodili, a poznání, které jsme si nasbírali. Když sochař dostane podřadné nástroje, může vytvořit podřadné dílo. Když má malíř k dispozici málo světla nebo málo barev, je to výzva a práce je obtížná. A přece výzvy často vedou k vzrušujícímu a novátorskému umění. Génius neboli tvůrčí nadání tkví právě v tom, že se každý vyjadřuje svým jedinečným způsobem a bez ohledu na různá omezení.

Než začneme probírat přirozenost vašich talentů, promluvme si o přirozenosti samotné. Uvažme, jak se vůbec umělec objeví ve fyzické říši. Vy i já jsme se narodili do světa, který lze zcela právem nazvat mistrovským dílem. To nepochybně vidíte sami. Země je dokonalé stvořitelské dílo. Této planetě trvalo miliardy let, než se vyvinula v zázrak, kterým nyní je. A my jsme také zázrak. Ve srovnání s planetou je lidstvo relativně nové, ale už prošlo vlastní ohromující evolucí. Tento proces pokračuje, a to jak u planety, tak u lidského rodu. Jeden každý z nás je uměleckým dílem, které se stále transformuje.

Jste zázrak

Na začátku života jsme byli všichni sami sebou, byli jsme autentické bytosti, ale jak jsme dospívali, autentičnost nám začala unikat. Dalo by se říci, že autentičnost se ztratila v nekonečné písni a tanci. Naučili jsme se žít tak, abychom plnili to, co od nás druzí očekávají. Naučili jsme se předstírat a být vůči tomu předstírání slepí. V lidském dramatu se kvůli pobavení a okázalosti často zapomíná na pravdu. Ale někde hluboko v té podívané pravda čeká, až bude osvícena. Pod všemi teatrálními gesty a přehráváním leží pravda o tom, kdo jsme.

Tak jako všichni ostatní jste i vy byli počati zázračně a za pouhých pár měsíců se z vás stal člověk. Všichni se rozvíjíme podle biologického vzorce života. Jeho architektem a umělcem je energie. Energie vytváří hmotu a řídí evoluci té hmoty. Nezastavitelná síla energie vás počala, zrodila a vycizelovala v dokonalé dílo.

Začali jste se vzdělávat už v okamžiku svého početí. Dokonce již v lůně jste se přibližovali k jednomu tajemství po druhém, k tajemstvím, co znamená být lidskou bytostí. Vaším učitelem, který vás vede od prvních okamžiků, je život. Když se přerušilo fyzické spojení s biologickou matkou, začali jste se učit od ostatních lidí. A jak váš dětský mozek dospíval, začal pro vás vyznačovat váš osobní vesmír. Naučili jste se rozpoznávat zvuky, tvary, tváře. V určitém okamžiku někdo vyslovil vaše jméno a vy jste poznali, že to jméno patří vám. Někdo upoutal vaši pozornost a tím formálně začal proces učení. Napodobovali jste slova a už jste se vydali po cestě k jazyku, abyste si ho osvojili.

Zpočátku jste vůbec nevěděli, že něco znáte nebo neznáte, a bylo vám to jedno. A proč by taky ne? Narodili jste se a nerozuměli jste tomu, co vidíte nebo slyšíte, ale bylo vám souzeno na to přijít. Pomalu jste se učili rozeznávat jednu věc od druhé. Rozlišovali jste emoce a tím jste chaosu dodávali určitý řád. Krok za krokem se neznámé stávalo známým. A jak se rozvíjela vaše nervová soustava, začali jste zdatně řešit jedno tajemství za druhým.

Mysl každého umělce se vytváří ze střípků poznání a paměti. Vaše mysl se rozvíjela podle příběhů, které jste slyšeli, a na základě myšlenek, které jste přijali jako pravdivé. A vaše tělo se mezitím dávalo vést životní energií.

Když vám byly čtyři nebo pět, začali jste chodit do své první Školy tajemství mimo domov. Možná to byly jesle nebo školka a tam jste se od druhých lidí naučili pravidla, jak se lidé chovají. Studovali jste společenská umění, v nichž schopnost „vycházet s druhými“ a „zapadnout mezi ně“ znamená všechno. Naučili jste se dělit o věci a hrát fair play. Neustále vás napomínali: Nekopej! Nekousej! Přece víš, co se sluší a patří! Nepředbíhej! Tyto techniky vám pomáhaly stát se umělci diplomacie ve světě protikladných kultur.

V první třídě vás naučili číst, psát a počítat. Pro malé dítě jsou tato tajemství závratná, dokud si je neosvojí. Po nějaké době zápasu a ukázněnosti se vám začalo dařit do této záhady pronikat. Svým způsobem jste se stali kouzelníky, kteří vyjevují, co není vidět, a objevují nečekané. Shluk písmen se najednou stával větou, myšlenkou, příběhem – a vlastně celým světem.

A co teprve počty! Číslice 0 až 9 vás uvedly do úžasných her, matematických řešení a zcela nových světů. Zpočátku se daly počty zvládat jen na prstech dvou malých ručiček. Ale jak se mozek rozvíjel co do složitosti, rozšiřovala se i schopnost řešit matematické úlohy. Z deseti prstíčků se počítání vydalo na cestu až k nekonečnu. Cožpak vůbec bylo možné takové věci si představit, když jste se studiem začínali?

V těch počátcích jste se také zamilovali do hudby. Poznali jste, že stačí několik tónů a můžete z nich vytvářet nekonečné soubory zvuků. A opět se tu objevuje to slovo: nekonečné. Nekonečné… Bez omezení… Bez konce. Všechny symboly se mu nakonec poddávají. Je to vlastně tak, že čím více sami sobě rozumíme, tím více se ocitáme na prahu nekonečného tajemství.

Na základní škole jste se učili jednoduchý přírodopis, při kterém vám pokusy odhalovaly některá základní tajemství života. Pokaždé jste se o fyzickém světě dozvěděli o trochu víc. Začali jste chápat, jaké místo v něm zaujímáte a jaký je váš vztah ke všemu živému. Tohle všechno jste prováděli – sčítali jste, násobili, četli, zpívali, experimentovali – a nevěděli jste, že se učíte a stáváte se přitom mistry. A takto se z vás stávali umělci, jimiž jste nyní, a vaším tvůrčím partnerem je život sám.

Pak přišla střední škola, kde jste důvěrně poznávali tajemství ještě složitější. Dorážela na nás tajemství vlastního těla. Puberta! Fyzické změny znamenaly také změny emocionální – a ještě hlubší tajemství. A toto dobrodružství dosud neskončilo. Tělo se vám i nadále dynamicky proměňuje. Těm změnám se přizpůsobujete dokonce i ve stáří, ale tajemství těla podobně jako tajemství vesmíru vás nikdy nepřestanou fascinovat a budete se jim snažit přijít na kloub po celý život.

Po střední škole přišla vysoká, možná i univerzita a pak zaměstnání a profesní dráha. Každá nová škola i každá profese představovaly jinou kulturu. Každá vyžadovala, abyste se naučili nový dialekt a pronikli do dalšího tajemství. U každé bylo zapotřebí učinit si jinou představu o sobě samém a přizpůsobit se ještě větším změnám.

Dovedete si nyní vybavit některé z nich? Jedna změna vede k dalším změnám, a tak jste si možná ani nevšimli, jak moc jste se proměnili za krátkou dobu. A právě tady, na Zemi, jste se učili a vyzrávali. Tady jste rozvíjeli svou svobodnou vůli a začali jste konat rozhodnutí podle vlastního nahlížení. V tomto univerzitním areálu jste sbírali informace a zkušenosti, až se z vás stali mistři a učitelé. Bez ohledu na věk se stále proměňujete.

Knihovna tohoto poznání je vaše alma mater. To, co říkáte, a to, co si myslíte, jsou zákony, podle nichž žijete. Toto představení řídí vaše mysl všemi svými náhledy a názory a bez ohledu na to, zda má pravdu, nebo ne. Mysl vytváří určitou verzi skutečného vesmíru (či přesněji řečeno, zkreslený a zkomolený obraz skutečnosti). Mysl sleduje to, co je, a svým vlastním uměleckým způsobem z toho všeho vyvozuje určitý smysl. Opětovně přetváří to, co již stvořil život. Kopíruje. Vynalézá vynalezené. Výsledkem toho je, že my lidské bytosti stavíme tunely, věže i mosty tak, jak existují v přírodě. Duplikujeme přírodu a v jistém smyslu ji nějak vylepšujeme.

Vážení čtenáři, právě jste dočetli ukázku z knihy Herec.
Pokud se Vám líbila, celou knihu si můžete zakoupit v našem e-shopu.